Trud se isplati: Bahrudin Trbalić iz sela kod Kladnja dobio stipendiju za prestižni američki MIT
![Trud se isplati: Bahrudin Trbalić iz sela kod Kladnja dobio stipendiju za prestižni američki MIT Trud se isplati: Bahrudin Trbalić iz sela kod Kladnja dobio stipendiju za prestižni američki MIT](https://media.studomat.ba/2016/04/Trud-se-isplati-Bahrudin-Trbalić-iz-sela-kod-Kladnja-dobio-stipendiju-za-prestižni-američki-MIT-300x157.jpg)
Bahrudin Trbalić, 20-godišnji mladić iz sela Krivajevići u općini Kladanj završio je Međunarodnu srednju školu u Tuzli i dobio stipendiju za MIT (Massachusetts Institute of Technology).
Trbalić je primljen i na Princeton, međutim, odlučio se za MIT, za kojeg kaže kako je trenutno najbolji fakultet na svijetu u oblasti fizike i matematike.
Proces aplikacije za stipendiju na prestižni američki MIT je trajao četiri mjeseca, no kaže kako je vrijedilo. Bilo je potrebno poznavati engleski jezik i raditi brojne testove, kao i imati uspjehe iza sebe iz prirodnih i društvenih nauka.
– Pored toga, potrebna je i neka doza sreće da bi to na kraju sve ispalo kako treba. Od 4.000 prijavljenih, primili su samo 150 studenata koji nisu iz Amerike, kaže Bahrudin i dodaje kako je za uspjeh u ovoj oblasti i pogotovo u toku spremanja za neko takmičenje, potrebno žrtvovati svo svoje slobodno vrijeme i posvetiti se tome.
– No ako to volimo raditi, to onda nije velika poteškoća. U mojim najboljim vremenima, znalo mi se dešavati da vježbam i 14 sati na dan, no prosjek je nekih 4, 5 sati, kaže Bahrudin.
Iza uspjeha stoji dosta neprospavanih noći
Najviše ga interesuju fizika i eksperimentalna fizika, a interes za nauku se javio još dok je bio dječak. U sedmom razredu, kad je počeo učiti fiziku u školi, krenuo je učestvovati na raznim takmičenjima. Dodaje kako prati dosta predavanja na stranim jezicima na internetu, budući da se na teritoriji ex-yu ne nalazi dovoljno potrebne literature u oblasti matematike i fizike.
– Jesam rođen sa talentom za matematiku i fiziku, mada bih ja to prije nazvao znatiželjom za prirodom i naukom. Iza svega toga ipak stoji veliki rad i dosta neprospavanih noći, ali rezultati su došli, kaže Bahrudin.
U Međunarodnoj srednjoj školi u Tuzli počeo se ozbiljnije baviti fizikom i ići na dodatne časove. Kaže kako mu je ova škola obezbijedila svu potrebnu opremu, slali su ga kod najboljih profesora, a fizika je postala njegova glavna vannastavna aktivnost, zbog čega je bio u stanju i ostvariti ovaj uspjeh. Bahrudin ističe kako je iznimno zahvalan svojoj srednjoj školi jer mu je to omogućila.
U julu prošle godine učestvovao je na olimpijadi u Indiji, najznačajnijem takmičenju u matematici i fizici, a kojem su učestvovale 84 zemlje sa oko 500 učenika. Učesnici su radili dva testa – eksperimentalni i teorijski, a Bahrudin je osvojio srebrenu medalju, dosad najveći uspjeh BiH na toj vrsti takmičenja. Pored toga je stekao mnoga prijateljstva sa mladim ljudima širom svijeta.
Bahrudin je dva puta učestvovao i na velikom takmičenju u Rumuniji, gdje je 2014. i 2016. godine osvojio srebrene medalje.
“Teorija velikog praska” približila je fiziku širim narodnim masama
– Mladi su sve više zainteresovani za prirodne nauke, one postaju sve popularnije. Mislim da su mladi ljudi shvatili kako se kroz nauku dosta toga može postići, pa tako i dobiti stipendiju od 70.000 dolara godišnje, kaže Bahrudin i šali se kako je i serija “Teorija velikog praska” uveliko utjecala na to.
– Istina, serija malo ismijava tu skupinu ljudi, ali ne možemo poreći da su uspješni i da imaju dobre plate. U intervjuu za Princeton sam čak pričao o toj seriji, pitali su me sa kojim se likom iz serije najviše identificiran. Ne mislim da sam specifičan kao Sheldon, možda sam nešto između Sheldona i Leonarda. Mada je Wolowitz išao na MIT. Jedino znam da nisam kao Ray jer ja mogu pričati sa ženama, našalio se naš sagovornik.
Komentarišući odlazak mladih ljudi iz Bosne i Hercegovine, Bahrudin kaže kako je njihov odlazak velika šteta za zemlju, te kako bi se mladi koji odu iz zemlje trebali vratiti nazad u svoju domovinu.
– Odlazak po znanje, s namjerom da se vratimo u našu zemlju i popravimo stanje je dobra namjera i vjerujem kako bi mladi ljudi trebali ići u tom smjeru. Ako jedna obrazovana osoba ode vani, ona je samo koštala BiH ako se ne vrati nikad, smatra on.
Kaže kako će mu najviše nedostajati selo, priroda i članovi porodice, budući da se, kad prvi put ode u SAD, neće vraćati deset mjeseci.
– Teško mi je i zamisliti kako će moj život izgledati na drugoj strani, svijeta, u potpuno novoj okolini. Trudit ću se da ostanem ovakav kakav jesam, da budem vrijedan i naučim što više. Činjenica da je to mjesto na kojem se okupljaju genijalni ljudi iz čitavog svijeta dovoljno govori o tome kako je u pitanju sredina u kojoj se samo može napredovati, kaže ovaj mladić na kraju razgovora za Klix.ba.
(Klix.ba)
STUDOMAT.BA